Ja nu mēs pieņemtu, ja nu tā būtu –
Pasaulē sūtīti, trimdā kā dzīti,
Ja nu ir pasaule, augstāk par mūsu,
Kur bijām slikti, tad lejā šeit lūgti.
Ja nu šeit skola, kur rādām mēs sevi,
Kaut kur tur augšā, par zemu mēs bijām,
Tad nu lūk šeit mums kā ieskaites dotas
Vērsties par labu un censties kā spējam.
Redzot, kas apkārt, kur tendence dodas,
Smalkais tik pazūd un tikums maz jožas,
Drīzāk jau skolā, ja tāda šī ir,
Maziņo ellīti grozām un tik.
Gluži kā maziņie zvēri mēs te
Spiežam un jožam tik akmeņus, he!
Vai tad mums grūti, nu tas jau nekas,
Laimīga pasaule – tik pasakās.
Paši ar savām tik zemajām vēlmēm
Radām mēs to, kas mūs plēsīs un beigs
Paši ar savējām tukšajām acīm
Neredzam to, kas mūs paņems, kas veiks.
Žēl.
03.11.2002 |